Basert på en sann historie
1 982: Rostov-na-Donu Sovjetunionen
Ferskt kjøtt, direkte fra bondegården.
-Ferskt? Liket er ett år gammelt. -Din forgjenger skjønte spøken.
Jeg har oppfattet at han var morsom. Men lat.
-Bondegård, sa du. -Kollektiv 5. Den store åkeren inn mot...
Jenta døde i skogen.
Unnskyld, kanskje du skulle til å si "inn mot skogen"?
Gjennomsøkte dere ikke skogen? Best dere gjør det.
Søk ledetråder til hennes identitet. Briller, en sigarettstump. Noe.
Fantes det noe, hadde vi tatt det med hit. Tror du vi alle er late?
-Gjennomsøk skogen. -Klokka er over fem.
Blås i klokka. Ta med én mann til, si til Sasja at jeg beordrer. Finkjem!
Jeg skjønner.
-Tverre jævel. Hva vil han bevise? -Han mykner. Han er ny, bare.
Doktor Mirtjinskij? Nå er det din tur, kroppen er klar for obduksjon.
Ingen tvil om hvordan jenta døde. Et kraftig slag mot bak...
Bør du ikke obdusere likevel?
Kamerat...
-Fikk du inn meg for å ta din jobb òg? -Kamerat Burakov...
-Hva er det? -De kommer ned noe. Ber deg vente.
Det er tidsnok i morgen. Jeg kan ikke ta det nå, klokka er over ni.
Blås i klokka!
Jeg får ønske en hyggelig kveld...
Kraftig slag mot bakhodet. En mengde knivstikk i ansiktet.
Lik nr to: 1 7 knivstikk i ansikt og øyne, skader på øyenhulene.
26 knivstikk i brystet, skader som tyder på...
32 knivstikk og annen lemlestelse av brystet.
43 knivstikk i ansiktet. Spor av sæd.
Offer nr seks: Penis fjernet cirka 2,3 cm fra roten.
Også annen skamfering av genitalia.
Annen skamfering...
Annen skamfering som ikke antyder et skarpt verktøy, snarere tenner.
I går gravde Rostov-militsen opp 8 lik i ulike stadier av forråtnelse.
Tok De med hit gravens odører for å overbevise våre luktesanser? Dyktig.
Undersøkelsen tok vel akkurat den tid De burde satt av til å vaske Dem.
Neste gang ber jeg om litt mindre slit, og litt mer hygiene.
I min forgjengers mangelfulle arkiv fant jeg opptegnelser om 7 lik til.
Unnskyld, men jeg vil først presentere komiteens medlemmer.
General lvanov, sjef for KGB, Rostov distriktet.
Kamerat Dunenkov, kamerat Tavetskij, vår borgermester, kamerat lgnatiev -
- og kamerat Bondartjuk, partiideolog i distriktet.
Jeg er oberst Fetisov, sjef for militsen, deriblant Deres lille enhet.
Jeg er også komiteens sekretær. - Mine herrer, kamerat Burakov -
- er vår nye rettsmedisinske ekspert.
En rase som jobber i kjellere med små kjemisett.
De kan ofte se forskremte ut når de kryper frem i lyset. - Begynn, kamerat.
Det handler åpenbart om en seriemor- der, den største i russisk historie.
Ekstreme metoder må til for å stoppe ham.
-Sa han "seriemorder"? -Ofrenes skader skulle være ulike.
-Og både gutter og jenter. -Det kan være to mordere.
-Eller en gjeng. -I Sovjet fins ingen seriemordere.
Det er mer ønsketenking enn...
Sånt er et dekadent vesterlandsk fenomen.
Mer har vi ikke akkurat nå, mine herrer. Takk for at dere tok dere tid.
Jeg holder dere underrettet. Nå hugger vi til. Unnskyld ordvalget...
Velkommen til maktens korridorer.
-Ikke rart ingenting blir noe av. -I dette tilfellet, vil noe skje.
-Hvorfor? -Fordi De får lederansvaret.
-Hva? -De leder etterforskningen.
Teknisk sett fins den ikke. Vi har en avdeling for alvorlige forbrytelser, -
- men De skal få lede "morder-avdelingen".
"Morder-avdelingen"...
-Men jeg er ingen politietterforsker. -Har De ikke alltid villet være det?
-Jo... -Bra. Da leder De avdelingen.
Start med å notere ned Deres behov for arbeidskraft og logistikkstøtte.
Så gir De en generell skisse av etterforskingens oppstart.
Gi rapport til meg i morgen. Takk, det var alt.
-Var det noe mer? -Vi står først i boligkøen -
- for rettsmedisinere. Vi har to barn og har krav på to soverom.
Vi har ventet i 7 år. Tar jeg jobben, mister jeg da min fortrinnsrett?
Jeg garanterer at De får neste tre- romsleilighet som blir ledig i Rostov.
Er det bra? Gå nå hjem og fortell Deres kone om forfremmelsen.
Ja, sir.
Spesialrapport om kriminaliteten. Den dødelige kombinasjonen av-
- heroin oggatevoldherjeri USA. Selv deres eget "Time Magazine"..
-Få høre da? -Hva?
Hvis jobben er så helt topp, hvorfor er du da så opprørt?
-Jeg får ikke lov å si noe. -Jeg sier det ikke til en sjel.
Så mye skitt du trekker inn... Hvor i helvete har du vært?
Jeg måtte flytte på noen skitne kasser på fabrikken.
God dag. Det er fra politiet. Er De fru Grentjev?
Det gjelder Deres datter...
-Hvor så De henne sist? -Det er et år siden. Husker ikke.
Hun var Deres datter. Hvordan kan De glemme hvor De sist så henne?
Hadde hun noen venner?
Nei. Hun reiste med tog dagen lang. Hun var tilbakestående.
Hadde han noen venner?
Hvem? Hva het de?
-Hadde han noen vaner? -Elektritjka.
-Unnskyld? -Han reiste med elektritjka.
-Toget? For moro skyld? -Hele tiden.
Han finner dem på elektritjka.
Han finner dem på elektritjka, det er jeg sikker på.
-Elektritjka, toget på landsbygda. -Jeg vet hva det er, kamerat.
Jeg reiser ikke med dem, men av og til er de i veien for min limousin.
Virket min reaksjon nølende, dreide det seg bare om en svak uro.
-Over hva? -De har vært etterforsker i to døgn -
- og har alt så høyt utviklet intuisjon.
Jeg kan morderens metode. Han plukker dem opp ved toget. Var på stasjonen.
Der sitter de. De naive. De svake. De tilbakestående.
-Det er over. Han har tilstått. -Hvem har tilstått?
En evneveik fra Sjakti-hjemmet. Sigøyner. Han viser mordstedene.
Hva er problemet, Vasja? Husker du ikke hva du fortalte?
-De preparerer ham. -De er erfarne etterforskere.
Der drepte jeg henne.
Enda en gang har du rotet det til. For hvilken gang? Tolvte?
Skulle på leverandørbesøk tirsdag. Hjemme torsdag, sa at det gikk bra.
På mandag hører jeg at de ikke så noe til ham. Han dukket aldri opp.
Har du noen forklaring på din ynkelige prestasjon?
Jeg viser deg frem for arbeiderne nede i fabrikken. Se hva de synes.
Mannen som stoppet forsyningen, og satte en stopper for arbeidet idag.
Har du ingen steder å dra? Er du sulten?
Håper det siste mordet utelukker sigøynergutten som mistenkt.
Hvorfor det?
-Han satt arrestert da mordet skjedde. -Hva så? Det kan være en gjeng -
- som han bare er en del av... -Så lett kan vi ikke avfeie fyren.
Han tilstod jo.
Jeg vil anmode om en del ting. Vi har 1 6 lik, og kan umulig anta -
- at vi har funnet alle ennå. Jeg mener dette er en krisesituasjon.
Derfor anmoder jeg om flere menn. Mange fler.
Jeg trenger også datamaskiner for å håndtere informasjonen i saken.
Jeg vil kontakte FBl's spesialstyrke i Virginia, angående seriemord.
Der fins verdens mest omfattende informasjon om seriemordere.
Til slutt, vi trenger å gi saken bred publisitet. 1 ) For å advare om faren.
2) For å få flere lik identifisert. 3) I håp om å få frem -
- et vitne til noen av drapene.
-Nei. -Nei til hva? Alt?
Er De fra vettet? En sinnssyk går løs som kan drepe alle barna i omegnen!
-Ville obersten si noe? -Nei, sir.
-Det der taklet De elegant. -Bondartjuk er dum.
Dum, kanhende. Men han er sjef.
Er det mulig at De ikke vet hvordan ting fungerer i Sovjetsystemet?
Nå er 1 6 barn døde, og jeg krever litt særbehandling.
Et byråkratis styrke måles i dets evne til å unngå å bli særbehandlet.
-Jeg setter ikke pris på Deres humor. -Det kommer De til å gjøre.
Grunnen til at de sa nei er...
Å be om mere folk, eller dataer, er å tilstå for overordnede i Moskva -
- at vi er overveldet. Det gjør de aldri. Å be om FBl's hjelp er -
- å medgi for Vesten at vi er etter på kriminalteknikk og info-håndtering.
Det gjør de aldri. Å offentliggjøre er å innrømme at sånne forbrytelser -
- eksisterer i Sovjet. Og de dør heller enn å gjøre akkurat det.
Innrømme offentlig at noe er galt.
Eneste måten jeg greier å få noe gjort på, er bak lukkede dører.
-Med tjenester, smøring, overtalelser. -Men sånt tar tid.
-Som alltid. -Folk kommer til å dø.
Det krever all vår styrke å holde ut ugjerningene. Men vi må holde ut.
Fordi det er vi som skal ta monsteret, kamerat Burakov. De og jeg.
Som De har merket, er ingen annen villig til å prøve engang. God kveld.
-De smisker overordnede, aldri annet. -Jeg bør nok vie mer tid til -
- å støte dem bort. Lær meg så gjerne. -Vi to skal få tatt monsteret, sa De.
Jeg skal det, mener De. En nybegynner er et perfekt valg. Mislykkes jeg, -
- får jeg stå der alene.
Våren 1 983
Gratulerer med dagen, Nadja!
Prøver dere å sabotere dette?
Han skal jo være umerkelig. Morderen skal føle seg trygg, plukke opp noen.
Er uniformen egnet da, tro?
Det var iskaldt her i morges. Det der er hans eneste varme frakk.
Svogeren min har en varm ytterfrakk. Den låner jeg i morgen. Men idag...
Gi meg frakken.
Ta den.
Jeg får den igjen senere. Når vi har løst saken.
I året som er gått siden vi fant de første, har vi funnet seks lik til.
Vi har hørt 800 potensielle vitner. Men har ennå ingen mistenkt.
Vi har bare greid å avvise teorien om at en gruppe evneveike er innblandet.
Ifølge noen her har vi ikke engang lykkes der.
Fortsetter dere å nekte offentlig- gjøring, vet jeg ikke når lykken snur.
-Så, De vet mindre nå enn i starten. -Det stemmer ikke helt.
Hent Gorbunov.
Mine herrer, kamerat Gorbunov, ekspertaktor fra Moskva.
-Sett Dem, kamerat. -Takk.
Jeg vil ikke sjenere noen, men jeg er utsendt for å ta over her -
- p.g.a. den dårlige fokuseringen og skjødesløse håndteringen.
Jeg og overordnede er enige om at overvåkingen av stasjoner avbrytes.
Den er dels kostbar i arbeidskraft, dels resultatløs etter et helt år.
Og, med all respekt, er den helt basert på en eneste manns intuisjon.
Sånt holder ikke lenger. Fra nå av driver vi etterforskingen som proffe.
Fra og med nå er ikke vår stil lenger avventende, men aggressiv jakt.
En aggressiv jakt på mistenkte, spesielt på kjente seksuelle avvikere.
Ganske enkelt p.g.a. forbrytelsens art. Vi jager spesielt homoseksuelle.
Blant ofrene fins det jo mange gutter.
Deretter, i mindre grad, ser vi etter leger, p.g.a. snittenes presisjon.
-Lyder det tilfredsstillende? -Jeg protesterer...
Svært tilfredsstillende. Ekstremt tilfredsstillende.
Jeg liker særlig ideen om å kontrollere kjente homoseksuelle.
Beste idé hittil under denne etter- forskingens ganske patetiske historie.
Takk, kamerat Gorbunov. Vi vet at De bare kan bli her en dag eller to.
Jeg håper De rekker å styre Burakovs enhet i riktig retning før De reiser.
-Det er jeg overbevist om. -Bra. Da er vi vel ferdige.
Er vi ikke?
Så bra.
Der hørte De. Han er her i et døgn, så drar han.
Vi leder fortsatt det daglige arbeidet.
I et byråkrati er det viktig å vite hvilke ulver en må tute med.
Vi utvikler et stort kontaktnett blant byens homoseksuelle.
Hva nå det kan være verdt.
Fascinerende at Bondartjuk ivret så for å forfølge dem.
-Syntes ikke De? -Nei.
Der ute fins det en hel verden av sladder og antydninger å utforske.
Interesserte De Dem for det, ville De kanskje være mindre tungsindig.
De mener at en mann er det han sier, gjør De ikke, oberst?
Ja, hvis hans levebrød er å snakke.
En mann er det han slåss for.
Jeg slåss ikke for noe.
Jeg vet det.
Han er lege med et rykte, hvis du skjønner.
Som jeg mistenkte, handler det om utukt. Jeg tegnet litt.
Pågrip dem.
-Mener du alvor? -Pågrip dem.
Hvorfor pågriper vi så mange helt respektable leger?
-Fordi vi ble bedt om det. -Å kontrollere dem, ikke pågripe dem.
Leger som er partimedlemmer, holder vi kortest mulig tid.
Seksuelt avvikende partimedlemmer holder vi litt lenger.
-Så arrogant. -Jeg skal snakke med mennene om det.
Hvorfor kontrollerer ikke kamerat Burakov politimenn?
De vet vel mer om å drepe ustraffet enn noen annen?
De selv er vel en velegnet mistenkt?
-Unnskyld at jeg er så sen. -Jeg sov ikke.
Nå mistenker Bondartjuk en politi- mann. En som vet å drepe ustraffet.
-Det er vel en mulighet. -Den han mistenker, er meg...
-Så absurd. -Jeg blir redd likevel.
Du vet hvordan han er. Det kan komme noen midt på natta og bare hente meg.
Hvis du visste at de kom fredag, ville du jobbe annerledes denne uka?
-Overhodet ikke. -Bra. Spis nå.
Patetisk.
Hvor skal du, oppkledd og alt? Det er lørdag.
Arbeide. En reise i tjenesten. For å gjøre opp for noe jeg mislyktes i.
Jeg blir ikke akkurat overrasket.
Jeg har litt vodka i veska, er det bra nok?
Bruk hendene, for pokker. Hjelp meg å komme inn.
Unnskyld. Unnskyld, unnskyld...
Våren 1 984
Er alt bra med deg? Hun der gjorde ham nok forbannet.
Vis litt respekt for de døde!
Alt søppel innen 200 m sjekkes for fingeravtrykk, fibre, kroppsvæsker.
Hver eneste boks og flaske. Vi skal ikke mislykkes p.g.a. en overseelse!
-Forstår dere hva jeg sier, for faen? -Rolig, jeg skal få fart på dem.
-Nå setter vi i gang. -Mener han alvor?
Fortsett. Ser dere noe interessant, så si fra til meg.
-Vær snill å reise Dem, medborger... -Tjikatilo.
Får jeg se vesken?
Medborger Tjikatilo, De er arrestert.
Jeg var på vei hjem. Jeg snakket med de unge fordi at...
...jeg har vært lærer. Jeg snakker alltid med unge folk.
Tau og kniv hadde jeg i veska fordi jeg jobber på en fabrikk, -
- og trenger dem ofte der.
-Hva synes De? -Rent personlig?
Jeg tror ikke han er barbarisk nok. Men hva vet jeg?
Jeg har papirarbeid å gjøre. Sett ham under press.
Jeg har en mistenkt.
-Hva er det? -Blodprøven ga negativt svar.
Sædvæsken var av gruppe AB. Tjikatilo har A.
-Utrolig. -Men sant.
Vår blodprøve skiller på 1 1 variabler. FBI dekker 1 49.
-Hvordan vet De det? -Fra en film! Blås i prøvesvaret.
De vet ikke hva De snakker om.
Kamerat Burakov! Er De klar over at den arresterte er partimedlem?
Er han ikke klar over at mannen er partimedlem og vel ansett? - Nå?
Klart jeg vet det, jeg er etterforsker. De støttet selv min utnevnelse.
Og De holder på ham? Tross negativt svar på blodprøven?
-Hvem fortalte det? -Hva så?
-Fortalte De det? -Hvilken forskjell gjør det?
For meg...
Løslat ham. Nå...
Slipp ham fri, eller ta konsekvensene.
Oberst!
Løslat medborger Tjikatilo.
Våren 1 986
Hos Burakov. Nei, ikke ennå...
Merkelig. Det er verre ikke å finne noen lik enn å finne.
Hver gang vi fant lik fikk vi sjansen til å finne fingeravtrykk, vitner.
Men dette... Jeg finner heller tre på en gang, enn ingen på ett år.
Nå drar vi ut og jobber.
-Hvor ble det av gutten? -I arresten. Ikke mordmistenkt, -
- men han ga oss litt fascinerende sladder.
Vi slipper ham fri.
-Hvorfor? -Hvorfor ikke? Dere fikk sladderen.
Unnskyld.
Så, la oss være litt barmhjertige. Han er offer, ikke skurk. Et barn.
Som De vil. Men ikke bland inn noen flere.
Takk.
Jeg gjør det selv...
De finner heller tre lik enn ingen.
De finner heller medborgere døde, hvis det gjør Deres arbeid lettere.
-Er De blitt så pervers? -Anser ikke spørsmålene som givende.
Men det gjør jeg!
Viktor Vasilievitsj Burakov, står De for Deres kommentarer?
Står De for uttalelsen om at De heller finner lik enn ikke?
Gråter mannen?
Mannen som vi tiltro våre barns sikkerhet, gråter?
Fru Burakova? Mikhail Fetisov.
Jeg har Deres ektemann hos meg. Han har problemer.
Jeg vet det. Jeg har ordnet det slik at han tar ferie, på hvilehjem.
Kan jeg be Dem om å hente ham?
Skift ham ut.
-Nei. -Hva? Hva sa De?
Etter fem år med samme oppdrag, tar nå Burakov sin første ferie.
Hans jobb venter på ham når han vender tilbake.
Ut med dere. Alle sammen!
-Sier De meg imot igjen fremfor... -I min hånd har jeg opplysninger om...
-Hvem bryr seg? Jeg er sjef for... -1 9-åringen De underholder i Sjakti.
Om leiligheten De ordnet for ham, om gavene De har gitt ham.
Og datoene for Deres siste tre besøk med overnatting.
Forsøker De å avskjedige inspektør Burakov nå, eller senere...
...sender jeg dette til Deres kone.
-Jeg anbefalte Dem for stillingen. -Jeg er Dem evig takknemlig.
-HectorIHvor var du?Er du ren? -Allegangene, gutt.
-Kutt ut, jeg erren, sajeg. -Du blirikke lurt?Da blir du tatt.
-Oberst Fetisov ga oss ei skinke. -En hel? Hvor fikk han tak i den?
-Han har fine kontakter. -Særlig på kjøttmarkedet.
Han er svært stolt over å ha forsvart deg. Han føler nok -
- at han endelig har fortjent din respekt. Har han det?
Sier du det til ham når du kommer tilbake? Det betyr nok mye for ham.
Jeg visste at jeg ville greie å overtale deg.
-Burakov...1 0 dager før tiden. -Jeg føler meg mye bedre.
-Så fint. Har De vært hjemme ennå? -Jeg kom hit først.
Jeg ville takke Dem for at De tok Dem av familien mens jeg var borte.
Og at De reddet min jobb. De hadde rett angående hvem man bør tute med.
Egentlig ikke. Men tilbringer man tilstrekkelig lang tid hos en løve, -
- fremstår brølingen desto mer rimelig.
-Det var en ting jeg ville spørre om. -Spør i vei.
Mens jeg var borte snakket jeg med en psykiater.
Jeg vil ha én med i etterforskingen. Han kan ha en viss innsikt.
De er sikkert klar over at aldri i Sovjets historie har en psykiater -
- blitt brakt inn i en mordsak. -Jeg vet det. De blir den første.
De kommer til å gå inn i historien.
-Hva er det? -Komme hit og smigre meg, -
- og så be om en tjeneste?
Holder De på å lære Dem å manipulere folk? Jeg har skapt et monster.
-Psykiateren, da? -Jeg skal se hva jeg kan gjøre.
-Takk. -Vil De hjem eller starte så smått?
-Stig på! -Oberst...Et lik til i skogen.
-Fortreffelig timing. -Jeg er klar.
-Hva var grunnen til det? -Han vil ta seg en titt selv -
- før vi tramper omkring. -Smart.
-Han gjør ikke mange dumheter. -En god detektiv, mener De?
Jeg har aldri jobbet med noen så dyktig. Unnskyld...
For jeg beskrive gangen? Vi starter med fysiske bevis på eller ved liket.
-Lag en avstøpning. -De har den senest klokka seks.
Våren 1 987: Avdelingen for psykiatri, Rostov-instituttet.
Tross det ukonvensjonelle, håper jeg at noen av dere vil engasjere dere.
I så fall, vær vennlig å bli sittende. Mange takk.
Svært pinlig å se voksne menn løpe fra sitt ansvar.
Som når man første gang ser sine foreldre fulle.
De er redde. Å være psykiater i dette landet er -
- å være ekspert på paranoia, enten man er det eller ei.
-Hvorfor er ikke De redd? -Unnskyld. Ser jeg så modig ut?
Bukanovskij.
Min store interesse er den abnorme psyken. Farlig her i Sovjet.
Jeg fascineres av lemlestingsmønsteret De beskrev.
Jeg vil gjerne hjelpe til - men diskret. La meg tenke en stund til.
Så vil jeg notere ned eventuelle ideer, og sende dem over.
Høres det bra ut? Fint.
Jeg vil være så forsiktig som mulig når jeg risikerer karrieren.
Heregud, så anstrengende å være helt. Alt etter 7-8 minutter -
- føler jeg meg forunderlig matt.
Men De...
-Hva vil De si? -De må leve under enormt press.
-Men det er i orden. -Hva?
Å lide over dette grusomme. Ellers ville vi selv vært monstre.
Vær så snill å lese dette straks. Fetisov.
MEDBORGER "X" av Bukanovskij
Jeg leste det i hele natt. Intuitivt og velmotivert.
-Neppe en homoseksuell. -En mann med kone og barn.
-Og seksuelle problemer. -Han jobber kanskje med ungdommer.
På et barnehjem. Eller som lærer.
Kartoteket må granskes igjen.
Interessante spekulasjoner, men ikke nok til å endre etterforskingens mål.
Ikke målet, kamerat. Bare metodene.
Vi fortsetter å pågripe homoseksuelle. Selv om det ikke gir en løsning, -
- gjør vi samfunnet en tjeneste.
Våren 1 990
Underperestrojkaens nyepolitikk, besluttetsovjetlederne igårå oppgi-
-partiets 72-årige maktmonopol.
USA 'spresidentBushgratulerer partilederen medengasjementet -
- for demokratireform, og overbringer amerikanske folkets lykkeønskinger -
- når vilegger om kursen for Sovjet.
-Takk. -Forandrer dette noe?
Det vet jeg ikke ennå. Jeg har sittet i telefonen siden midnatt.
Fortsett, bare, så får vi se. - Kan De få tak i ham?
Vi trenger å snakke sammen. Nei, ikke nå. I morgen, på kontoret.
-Hvorfor? Hva er det? -Vi tar det i morgen.
Ikke hold meg på pinebenken.
I morgen får etterforskingen ny leder. Vi treffer ham i komiteen kl. 8.
-Hvem blir det? -Uklart. Jeg flyr til Moskva -
- for å prøve å påvirke beslutningen. Det var det jeg ville si.
Ikke begynn å bekymre Dem ennå. Har jeg noensinne sviktet Dem?
Takk for all støtte.
Vi ses i morgen tidlig.
Lykke til!
-Hvor er de? Komiteen. -Det er oss, det.
-Hvem er ny etterforskingsleder? -De.
-Jeg gratulerer, oberst. -Jeg er faktisk general nå.
Ingen insignier ennå, men de er bestilte.
-Jeg gratulerer, general. -Og De er oberst.
Jeg gratulerer, oberst.
Sett Dem, så kan vi begynne.
Jeg er nå prefekt for all milits i fylket. Direkte underlagt Moskva.
Jeg tildeler ressurser som jeg vil, og gir denne saken høyeste prioritet.
Trenger De folk, publisitet, kommunikasjoner, så får De det.
Disse fikk jeg tak i i Moskva i går. Helt suverene.
Telefonmøte ved midnatt med sjefen for FBl's spesialstyrke -
- angående seriemord, agent Beckford.
Han sa i natt at han hadde fulgt Deres arbeid i saken med stor interesse -
- i fem år. Jeg spurte ikke hvordan.
Han ser på Dem som en mann med jern- vilje. Jeg er enig, om det er noe verdt.
Han fortalte også at han roterer folk fra seriemord-etterforskning -
- hver 1 8-måneders periode, for å forhindre -
- de uunngåelige psykiske konsekvenser av all frustrasjon.
Jeg lot som jeg kjente til sånt. Han tror at jeg presset Dem -
- for å finne Deres grense, inntil jeg innså at De manglet begrensning.
Rent personlig vil jeg be Dem og Deres kone så mye om unnskyldning.
Jeg håper at De en gang kan tilgi meg min uvitenhet. Nå...
Dette frarådet han meg å fortelle, men han starter en ny rekruttgruppe -
- hver fjerde måned. Hans aller første forelesning handler alltid om Dem.
Sier De er "den av alle i verden han helst vil slippe å ha etter seg."
"En skarp, metodisk, flittig detektiv med glød, som heller dør enn gir seg."
Igjen, istemmer jeg.
Oberst Burakov...unnskyld meg. De kan gå nå.
Jeg har en plan. Som jeg har fundert på lenge.
Høsten 1 990
Vi har tenkt å ha en synlig, uniformert døgnet-rundt-bevåkning -
- på hver eneste togstasjon innen en 80 km radius fra Rostov.
Alle stasjoner unntatt tre, de minste langs Mantiev-linjen i Katmanskogen.
Der plasseres bare sivilkledde. Der vil vi at han gjør neste forsøk -
- på å drepe et av våre barn.
For at planen skal fungere, kreves en innsats av dere.
Dere skal kontakte alle som stanser og tiltaler et barn eller en ung kvinne.
Alle som snakker med en fremmed. Dere skal avkreve dem ID-kort, -
- spørre om deres ærend og notere svarene. De skal kroppsvisiteres.
Fremfor alt skal dere gjøre det syn- Iig. Alle på stasjonen skal merke det.
Oppfattet?
-Unnskyld, jeg hørte ikke. -Ja, kamerat general.
-En gang til. -Ja, kamerat general!
-Klarer dere å utføre oppgavene? -Ja, kamerat general!
-Kan dere utføre dem uten forfinelse? -Ja, kamerat general!
-Indiskret? Taktløst? -Ja, kamerat general!
Bra.
Før, hvis en politi tok så store sjanser og feilet, ble han skutt.
For Deres skyld håper jeg at det fungerer.
Rolig, jeg lar dem ikke skyte Dem. Ikke uten rettssak....
Det begynte bra, men alt etter syv uker er vi begynt å bli slappe.
En stasjon rapporterer "ingen mistenkte personer på tre dager."
-Vitsen er å være synlig. -Uanmeldt inspeksjon, blir De med?
Bare ikke senk presset. Jeg byr på en liten hemmelighet.
Uanmeldt inspeksjon om en halvtime. Si det til mennene.
-Det minsker meningen med "uanmeldt". -Man må gi en godbit nå og da.
Deres notater fra forhør.
Bra.
Notater fra forhør.
Opp hit!
Ordne klærne.
-Måtte på do. Borte høyst 5 minutter. -Notater fra forhør.
-Hvorfor så mange? -Siden fredag. Hele langhelgen.
-Hvor lenge har De stått her? -I 36 timer.
-Uten avløsning? -Nei, kollegaen ble syk.
Ingen vikar ble sendt på grunn av langhelgen.
La oss ta en titt...
Ingen skade skjedd. Send disse med resten når De blir avløst.
Hva er det?
-Snakket De selv med denne mannen? -Ja.
-Hvorfor? -Han kom fra skogen, jakka var sølete.
Han var velkledd, men nedsølt. Derfor spurte jeg om hans ærend.
Han sa han hadde besøkt sin mor i Belkov, en liten by i nærheten.
Jeg er født der, men husker ikke henne. Derfor noterte jeg ham.
-Visiterte De ham? -Nei. Han snakket ikke med noen, -
- men så bare merkelig ut. -Husker De navnet? Tjikatilo.
-Bar han på en veske? -Ja.
De er avløst. Ta min bil til Deres post nå. Be dem telegrafere Moskva.
200 militære skal hit for å gjennomsøke skogen. Innen en time!
Jøsses, hva er det som skjer med meg?
Hjertet hamrer, kragen føles trang.
Hva fanken er det?
Glød.
De har funnet noe, general...
Gå unna, kamerater. Dere har gjort deres, takk.
Samle gruppen. Send hjem militæret, hvis ikke generalen vil annet.
Jeg har 49 sånne på min samvittighet. De må ikke klandre Dem selv.
-Det er ikke det. -Hva er det, da?
Hun er mitt søskenbarns datter, Natasja Dunenkova.
Hun var 8 år.
Jeg beklager.
Klarer De Dem? Skal jeg sende over noen?
Hvis det nå kan være noe verdt, så kan De ha hjulpet oss med å ta ham.
20. november 1 990
Fortsett å gå.
-Hvordan oppstod dette? -På jobben. En eske ramlet på meg.
-Kle Dem naken, takk. -Hva?
Kle av Dem.
Hvordan oppstod sårene på penishodet?
-Hvordan oppstod sårene på penishodet? -Jeg vet ikke.
Kan De ærlig påstå at De ikke føler anger? Over å ha drept barn?
Kuttet vekk deres kjønnsorganer?
Føler De ikke behov for å tilstå? Er De helt umenneskelig?!
-Katastrofe. -Men...
Vi har ikke noe valg. Han krevde å holde forhøret selv.
Han har fortsatt mange venner.
24. november Femte forhørsdag
-Snakker om forbrytelsene i morgen. -Hva sa De? Gjenta det.
Jeg forteller om mine forbrytelser i morgen. Men idag er jeg utmattet.
Fikk De med Dem det?
Bra. Nå er det protokollført.
Vi kommer ingen vei.
-Hørte De ikke hva han sa? -Det sa han i går også.
Det er eneste måten han vet om for å få Dem til å slutte å plage ham.
Hva vil De?
At De lar oss ta inn noen som kan komme noen vei med ham.
-Jeg foretar avhøret. -De kaster bort tiden. Fem dager alt!
Andre bevis mangler. Får vi ingen tilståelse før den 28, løslates han.
-Jeg foretar avhøret. -Tar De sjansen, kun for egoets skyld?
-Ham taklet De elegant. -Nok! Jeg orker ikke mer dumhet.
Han er muligens dum, men han er sjef.
27. november Åttende dagen
Skal dette forestille Deres tilståelse?
I 1 978 strøk De over brystene på en 1 1 -årig jente. Driver De gjøn med meg?
-Det er sant. -Vrøvl! Vi snakker om drap her!
-Tar De meg for en idiot? -Jeg ble sparket som lærer for det.
Det vet jeg vel!
Hva pokker er det for spill De bedriver?
Medborger Tjikatilo, jeg stilte Dem et spørsmål!
-I morgen er siste dag, vi tvinges... -Tror De ikke jeg vet det?
Utnevner De den som får en tilståelse, taler det fordelaktig om Deres visdom.
Hvem har obersten i tankene?
28. november, kl. 1 4.45 Siste dagen.
Noe sånt har jeg aldri gjort før. Jeg er vettskremt.
Bukanovskij heter jeg. Psykiater. Jeg...
Jeg skrev en avhandling om Dem for 3 år siden. Kalte Dem Medborger X.
Mye er sikkert fullstendig feil. Vil De at jeg leser den for Dem?
Unnskyld?
Ja. Takk.
Litt innledende tull for å få meg til å fremstå som begavet.
Det hopper vi vel over her.
Medborger "X" har trolig tendens til isolasjon fra barndommen av.
Hans indre verden, fylt av fantasi, er stengt for omverdenen, -
- selv de nærmeste. Et slikt individs pubertet er som regel plagsom, -
- da han ofte utsettes for jevn- aldrendes hån i en tid da suksess -
- hos dem er hans inderligste drøm.
Hans seksualitet oppfattes ikke av omgivelsene.
Likevel er aseksualiteten kun utad, ofte koplet til iherdig onani -
- og sterke erotiske fantasier. Sosialt er han smertefullt følsom.
Ute av stand til flørt og frieri. Det kan dog ikke utelukkes -
- at han er familiefar.
21 .45
Det er grunn til å tro at Medborger "X" har manglende seksuell potens.
Dette støttes av at hos ni ofre er det funnet tegn på inntrengning, -
- men hos bare to har kontakten vart lenge nok til å nå orgasme.
I de øvrige sakene har utløsning skjedd utenpå offerets kropp.
04.20
Han sitter over skrevs på offeret. Orgasme, utløsning, skjer troligst da.
Sittende på offeret mens denne har smerter.
De utstukne øynene på enkelte ofre kan symbolisere hans makt over dem, -
- eller manglende evne til å tåle offerets blikk, om enn bevisstløs.
Eller speiler eventuelt "X" tro på eventyret om at offerets øyne -
- beholder et bilde av morderen, selv etter døden.
Det er det siste, ikke sant?
De tror at politiet kanskje ser Deres avbildning i øynene til disse?
Angående utløsningen, hadde jeg rett? Sittende på offer under dets smerter?
De fikk utløsning mens De knivstakk dem.
Jeg fikk utløsning mens jeg knivstakk dem.
Iblant før de døde. Iblant etter...
Med eller uten hjelp av onani?
Oftest med.
Derfor skadene på Deres kjønnsorgan? Den frenetiske onanien.
Særlig med den siste, Natasja Dunenkova.
Etter å ha drept henne, hadde jeg likevel vanskeligheter.
Jeg skadet meg selv i mine forsøk på å oppnå utløsning.
Jeg gratulerer, mine herrer.
Han skulle nok si noe spirituelt, men han er overveldet av følelser.
Takk skal dere ha, begge. Tilsammen utgjør dere et fantastisk menneske.
Gi oss monsteret! Han skal få smake rettferdighet!
Unna vei. Unna, for pokker!
-Dere burde for Guds skyld takke dem! -Det er de som fikk tatt ham!
Den feilen i analysen av blod og sædvæske som muliggjorde -
- Andrej Tjikatilovs løslatelse i 1 984, har aldri fått en adekvat forklaring.
Sovjets rettsmedisinske sjef har senere hevdet -
- at hun hadde oppdaget et nytt sjeldent fenomen:
En mann med én type for blod, og en annen for sædvæske.
Hennes kolleger rundt i verden hånler av tanken.
Tjikatilo viste politiet gravene til ytterligere tre ukjente ofre, -
- og beviste dermed til slutt at han var deres morder.
Det totale antall drepte steg dermed til 52.
35 av ofrene var barn under 1 7 år.
Andrej Tjikatilo ble dømt for alle de 52 drapene.
Gå inn gjennom døra, takk.
Ikke snu Dem, er De snill.
Norsk tekst: Berthe Trætteberg